MARISKO |
Cypripedium calceolus |
og |
DUNMARISKO |
Cypripedium calceolus var.
pubescens |
|
Informasjonen
om den medisinske bruken av marisko som er gitt på denne siden
dreier seg om den nordamerikanske varianten dunmarisko, men man kan
forvente at marisko som vokser i Europa kan anvendes til de samme
formålene. |
|
ANDRE NORSKE NAVN PÅ MARISKO |
Fruesko,
Jomfru Marias gullsko, Olavsbolle, Sankt Olavsbolle, tøffelblomst,
gaukesko. |
|
VITENSKAPELIG NAVN
/ SYNONYMER PÅ MARISKO |
Cypripedium calceolus
L. |
Cypripedium calceolus var.
calceolus |
|
VITENSKAPELIG NAVN
/ SYNONYMER PÅ DUNMARISKO |
Cypripedium calceolus
var. pubescens (Willd.) Correll. |
Cypripedium parviflorum
var. pubescens (Willd.) Knight |
Cypripedium pubescens
Willd. |
|
NAVN
PÅ MARISKO PÅ ANDRE SPRÅK |
SAMISK: Giegagáma. |
SVENSK: Guckusko
/ Jungfru Marie sko / Vår Frus sko / Lapphätta / Venussko / Göksko. |
DANSK: Fruesko
/ Stor fruesko. |
ISLANDSK:
Gyðjuskór |
FINSK: Tikankontti
/ Lehtotikankontti. |
ENGELSK: Lady's
slipper / Lady's slipper orchid. |
TYSK: Frauenschuh
/ Gelber Frauenschuh / Europäischer Frauenschuh. |
FRANSK: Sabot de Vénus. |
SPANSK:
Zueco de dama. |
|
NAVN
PÅ DUNMARISKO PÅ ANDRE SPRÅK |
SVENSK: Småblommig
guckusko. |
DANSK: Håret
fruesko. |
ENGELSK: Lady's
Slipper orchid / Yellow Lady's Slipper / Virgin's shoe / Two lips / American valerian / Nerve root
/ Greater
yellow Lady's slipper / Yellow moccasin flower (et kallenavn blant
nordamerikanske indianere). |
FRANSK: Cypripède soulier. |
|
FAMILIE |
Orkidéfamilien
(Orchidaceae). |
|
|
|
BOTANISK
BESKRIVELSE |
Marisko er
vår største og mest i øyenfallende orkidé, som med sine store
blomster er en eksotisk utseende plante. Planten er dunhåret, blir
20-50 cm høy og har en stengel med tre eller fire bredt elliptisk
blad som er foldet på langs. Marisko har en krypende jordstengel,
som er den delen av planten som brukes medisinsk. Stengelen har
oftest én, noen ganger to eller tre blomster i toppen, og planten
blomstrer ved midtsommer. Blomstens leppe er bolleformet, lysende
gul med gjennomskinnelige flekker lengst bak, og kan minne om en
tresko eller en tøffel. De fem andre blomsterbladene er rødbrune
(sjelden gulhvite) og ganske smale, og de to nederste er sammenvokst
unntatt i spissen.
Marisko blir
pollinert ved at insekter (primært jordbier) lokkes inn i den
tøffellignende leppen som har bratte og glatte vegger med innbøyde
kanter øverst. Det gjør det umulig for insektene å komme seg ut av
blomsten samme vei som de kom inn. For å komme ut, må de presse seg
forbi arret bakerst i blomsten. På vegen ut kan de ikke unngå å få
pollen fra en av de to pollenbærerne innsmurt på kroppen. Neste gang
de havner i fella, avsettes pollenet på arrflaten som de først må
passere, og dermed sikres krysspollinering. Mariskoblomsten mangler
nektar, men i bunnen av tøffelen og i den bakre delen av den er det
rødlige kjertelhår. Disse hårene avsondrer en søtlig væske og det er
grunnen til at insektene søker ned i tøffelen. Marisko utvikler seg
svært sakte fra frø til plante, da frøene må få kontakt med en sopp
i jorda for å kunne utvikle seg. Ifølge en engelsk forsker er det
først etter rundt 16 års vegetativt liv at planten starter å
blomstre.
Dunmarisko
(Cypripedium calceolus var. pubescens) er en variant
(ofte angitt som underart) av marisko som er viltvoksende i
Nord-Amerika. Den er svært lik den mariskoen som finnes i Europa og
Asia (Cypripedium calceolus var. calceolus), men er
vanligvis litt større og mer dunhåret. |
|
|
UTBREDELSE |
Marisko er
en boreal sirkumpolar art med flere underarter eller varianter. Den
varianten av marisko som finnes i Norge (Cypripedium calceolus
var. calceolus) vokser spredt i Skandinavia og sørover i
Europa ned til Alpene og Pyreneene, samt videre østover gjennom
tempererte områder i det nordlige Asia. Plukking og oppgraving av
marisko i flere århundrer har imidlertid ført til at denne vakre
orkidéen er utryddet på mange steder, og i mange land er marisko en
fredet plante.
I Norge finnes
marisko spredt på Østlandet nordover fra Vestfold og Telemark,
gjennom Viken og Innlandet, og fra Møre og Romsdal nordover til
Finnmark (Alta, Porsanger og Sør-Varanger). I Lom i Innlandet er
marisko funnet 1150 meter over havet. Planten regnes som sjelden her
i landet og finnes i løvskog, furuskog og rasmark, helst på kalkrik
grunn. Marisko blir noen ganger dyrket som prydplante i hager.
Dunmarisko
(Cypripedium calceolus var. pubescens) er utbredt over
store deler av Nord-Amerika og Canada, men har på grunn av utstrakt
innsamling blitt en sjelden og sårbar art. I den grad planten
fortsatt omsettes til medisinsk bruk, stammer plantematerialet av
dunmarisko fra planter som er dyrket. |
|
|
DROGER
/ ANVENDTE
PLANTEDELER |
Røttene og rotstokken graves
opp om høsten og tørkes for bruk i uttrekk, flytende ekstrakter,
pulver og tinkturer. Når
marisko selges kommersielt, stammer plantematerialet fra dunmarisko som blir dyrket i
begrenset mengde. |
|
|
INNHOLDSSTOFFER |
Marisko er lite
analysert med tanke på innholdsstoffer, men den nordamerikanske
varianten er angitt å inneholde eterisk olje, harpiks, bitre glykosider,
garvestoffer (hydrolyserbare tanniner), stivelse og uorganiske
salter. Kombinasjonen av disse stoffene i roten danner et
harpikskompleks som er kjent som cypripedin, og dette kan være
årsaken til at noen får hudutslett av bladene til marisko. |
|
|
URTENS
EGENSKAPER OG VIRKNING |
Smak / Energi: Bitter og
søt / Varm og tørr. |
En skarp,
bittersøt urt med en ubehagelig lukt som ligner den til
legevendelrot. Urten er rapportert å virke beroligende, avslappende,
søvnfremmende, svettedrivende, krampeløsende, smertelindrende og
styrkende på nervesystemet. |
|
|
URTEN
KAN BRUKES VED FØLGENDE HELSEPLAGER / SYKDOMMER |
Kan brukes
innvortes i form av urtete ved engstelse, nervøs uro, angstnevroser,
mental depresjon, nervøse muskelspenninger, nervesmerter,
søvnløshet, hjertebank, epilepsi, depresjon, nervøs hodepine, nervøs
irritabilitet, sanktveitsdans, hysteri, panikkanfall og nevrotiske
tilstander generelt, forstyrret menstruasjon, menstruasjonssmerter
og fødselssmerter. |
|
|
|
![](../../images/planteleksikon/C/cypripedium_calceolus2.jpg) |
|
MARISKO og DUNMARISKO |
Cypripedium
er ei orkidéslekt med rundt 35 arter av flerårige planter som finnes i
Mellom- og Nord-Amerika, Europa og Asia, men som har blitt mer og mer
sjeldne i naturen, noe som i hovedsak skyldes innsamling av disse vakre
orkidéene til medisin og for bruk som prydplanter i hager. All omtale av
den medisinske anvendelsen av marisko viser derfor til historisk bruk,
da man på grunn av plantens sjeldenhet i våre dager ikke bør anvende
marisko som medisin. Det finnes andre planter som er utmerkede
erstatningsurter for marisko-artene (se lenger ned).
Det vitenskapelige
navnet på marisko eller fruesko, Cypripedium calceolus, betyr
kjærlighetsgudinnens sko. Slektsnavnet kommer av Kypris, som er
et annet navn for Afrodite (Venus), og pedilon (= fot eller
tøffel), mens artsepitetet calceolus (= liten sko) er diminutiv
av calceus (= sko).
Tidligere
bruk av dunmarisko i Nord-Amerika
Dunmarisko, som
var opplistet i US Pharmacopoeia fra 1863 til 1916, har blitt kalt
'American valerian' (amerikansk vendelrot), da den ble brukt av
nybyggerne i Amerika som erstatning for
legevendelrot (Valeriana officinalis).
Urten ble på 1800-tallet mye brukt som et beroligende middel ved
nerveproblemer, nervøs hodepine, nervøs irritabilitet, hysteri,
søvnløshet, mental depresjon fra seksuelt misbruk og forstyrret
menstruasjon knyttet til motløshet. Den ble også brukt mot
menstruasjons- og fødselssmerter.
Fysiomedikalistene
i Nord-Amerika hadde mange anvendelsesområder for planten. I boken
Nature’s Healing Agents fra 1905 hevder Swinburne Clymer at planten
"er spesielt verdifull ved funksjonelle refleksforstyrrelser og
sanktveitsdans, hysteri, nervøs hodepine, søvnløshet, svak feber, nervøs
uro, hypokondri og depresjon kombinert med mageproblemer."
Dunmarisko
oppnådde et udiskutabelt rykte som en trygg urt, og ble ansett som en
utmerket medisin ved nervestress og kronisk nerveavkrefting. Den ble mye
brukt til unge barn med nerveforstyrrelser og særlig ved tannfrembrudd.
Dunmarisko ble angitt å være særlig verdifull ved depresjoner etter
fødsel eller hormonelle endringer som følge av amming, og ved
panikkanfall knyttet til premenstruelt syndrom (PMS). Den kunne redusere
følelsesmessige spenninger og beroliget ofte sinnet tilstrekkelig til at
man fikk sove.
Dunmarisko
var en urt med godt rykte blant urteleger
Som medisinplante
er dunmarisko et utmerket middel for nervene og virker som et
styrkemiddel for et utmattet nervesystem. Den bedrer sirkulasjonen, gir
næring til nervesentrene og gir en tilstand av ro i både kropp og sinn.
Joseph Meyer
klassifiserte i en artikkel i The Herbalist (1918) dunmarisko som
et styrkende, krampeløsende og svettedrivende middel, og anså den som et
mildt og effektivt styrkemiddel for nervene.
Dr. Christopher
(1909-1983), en velkjent urtelege som hadde stor innflytelse på
amerikansk urtemedisin på 1960- og 70-tallet, kalte planten "nerverot"
og anså den i sin bok The School of Natural Healing som et rent
nervestyrkende og avslappende middel. Virkningen skjer sakte, men
påvirker hele nervesystemet. Urten var et favorittmiddel for dr.
Christopher ved hysteri, kramper, nervøs utmattelse og "kvinnelig
svakhet", og ved tilfeller av hypokondri og mental
depresjon som ofte følger med fordøyelsesproblemer, særlig blant
kvinner. Derfor brukte dr. Christopher denne urten i flere av
sine velkjente urteblandinger.
Erstatningsurter for marisko
I våre dager skal
marisko aldri samles i naturen for medisinsk bruk. Gode erstatningsurter
med lignende virkning som marisko er
legevendelrot (Valeriana officinalis),
kaliforniavalmue (Eschscholzia californica) og
pasjonsblomst (Passiflora incarnata).
Disse urtene virker beroligende, demper psykiske spenninger og kan roe
ned tankene såpass mye at man sovner. Andre alternativer til marisko er
sitronmelisse (Melissa officinalis),
som har krampeløsende og nervestyrkende egenskaper, og
amerikansk skjoldbærer (Scutellaria
lateriflora) som har krampeløsende, nervestyrkende, beroligende og
smertestillende virkning.
Anvendelse
og dosering
Dunmarisko har
vært brukt i form av te, tinktur og kapsler. I og med at urten
anses som helt trygt å bruke, kunne urten om nødvendig tas i store doser uten
at det oppsto negative bivirkninger.
Rota
har en særegen, litt bitter og ganske kvalmende smak, og en noe
ubehagelig lukt.
Den ble
helst brukt i form av urtete. En teskje av den tørkede roten ble trukket
i varmt vann i alt fra tjue minutter til én time.
En mengde
tilsvarende et vinglass av denne teen ble inntatt tre eller fire ganger
daglig, en dosering som ble anbefalt av de fleste tidlige urtelegene i Amerika.
Dunmarisko kan
også anvendes i form av tinktur (1:5 i 25 % alkohol). En dosering av
denne tinkturen så liten som 0,5 ml kan gjøre nytte når urten brukes i
kombinasjon med andre midler. Små, men hyppige doser er mest effektivt,
da store doser kan gi hallusinasjoner. |
|
Advarsler,
bivirkninger og kontraindikasjoner Berøring av friske
mariskoplanter kan forårsake et allergisk hudutslett (dermatitt).
Irritasjon kan observeres like etter kontakt,
men kraftig betennelse med blemmer oppstår vanligvis ikke før etter
åtte til tolv timer. Det er størst risiko for en slik allergisk
reaksjon ved kontakt med planten i varmt vær eller når man svetter.
Marisko inneholder
potensielt aktive innholdsstoffer og bør ikke brukes under
svangerskap og amming, Inntatt i for store
doser, kan marisko gi svimmelhet, uro, hodepine, mentale spenninger
og visuelle hallusinasjoner. Da
urten gir en rask virkning, har mange ment at marisko har narkotiske
egenskaper, men dette er ikke tilfelle. På samme måte som andre
beroligende og søvndyssende urter, kan marisko interagere med
medisiner med beroligende, søvndyssende og antidepressiv virkning,
så samtidig bruk av marisko og slike midler bør unngås.
Siden både marisko
og dunmarisko nå er svært sjeldne planter i naturen, bør de ikke lenger
brukes medisinsk og må derfor ikke samles verken til medisinsk bruk
eller for innplanting i hager. Marisko bør heller ikke plukkes for
bruk i buketter, for da ødelegger man plantens mulighet for å danne
frø. |
|
![](../../images/planteleksikon/C/cypripedium_calceolus3.jpg) |
Flere bilder av
marisko og dunmarisko |
|
KILDER |
Barker, Julian: The Medicinal Flora of Britain & Northwestern Europe.
Kent, Winter Press 2001. |
Bown, Deni: The Royal Horticultural Society New Encyclopedia of
Herbs & Their Uses. London, Dorling Kindersley 2002. |
Burman, Eva & Henry Eriksson:
Mariablomster. Raben & Sjögren 1989. |
Chevallier, Andrew: Damms store bok om medisinske urter.
Oslo, N. W. Damm & Søn 2003. |
Christopher, Dr. John R.: The School of Natural Healing. Herb Syllabus.
Springville, Utah. Christopher Publications 2010. |
Das Prajapati, Narayan, S.S:
Purohit, Arun K. Sharna & Tarun Kumar: A Handbook of Medicinal Plants. A
Complete Source Book. Jodhpur, India, Agrobios (India) 2012. |
Forlaget Det Beste:
Ville planter i Norge. Annen utgave. Oslo, Forlaget Det Beste A/S
1993. |
Foster, Steven and James A. Duke: A Field Guide to Medicinal Plants, Eastern and Central North America.
New York, Houghton Mifflin Company 1990. |
Gladstar, Rosemary and Pamela
Hirsch (ed.): Planting the Future. Saving Our Medicinal Herbs.
Rochester, Vermont. Healing Arts Press 2000. |
Hutchens, Alma: Indian
Herbalogy of North America. Boston, Shambhala 1991. |
Jonsson,
Sune & Stina Jonsson: Villblomster. Markens urter i bilder og tekst.
Oslo, Teknologisk Forlag 1980. |
Lindman, C. A. M.:
Nordens Flora 2. Oslo. Gyldendal Norsk Forlag 1977. |
Ljungqvist, Kerstin:
Nyttans växter. Dals Rostock, Calluna Förlag 2006. |
Mabey,
Richard: Politikens bog om helbredende urter.
Politikens Forlag 1989. |
Ryvarden, Leif (fagredaktrør):
Norges planter 4. Oslo. J.W. Cappelens Forlag AS 1994. |
Skenderi, Gazmend:
Herbal Vade Mecum. 800 Herbs, Spices, Essential Oils, Lipids Etc.
Constituents, Properities, Uses, and Caution. Rutherford,
New Jersey, Herbacy Press 2003. |
Stuart, Malcolm: The
Encyclopedia of Herbs and Herbalism. London,
Orbis Publishing 1979. |
Svanberg, Ingvar: Folklig botanik. Stockholm, Dialogos Förlag
2011. |
|
|
![](../../images/sykdommer/marisko.jpg) |
VIKTIG: Det som er skrevet om urten og dens medisinske virkning ved
bestemte plager og sykdommer er kun ment som informasjon. Urtekilden tar ikke ansvar for
eventuelle skader som måtte oppstå om du velger å benytte denne urten
eller preparater hvor urten inngår.
|
©
Urtekilden |
Tekst
og bilder fra denne siden må ikke publiseres andre steder, verken
elektronisk eller på trykk, uten tillatelse fra Urtekilden. |
Denne siden
ble sist endret 26.11.2023 |
Indeks norske navn |
Indeks vitenskapelige navn |
|
|
|